Менеджмент цифрової трансформації в охороні здоров’я: міжнародний та вітчизняний досвід розвитку компетенцій персоналу - Коваленко, Ольга Олександрівна (Актуальні питання економічних наук, 2026)
Анотація. Актуальність теми зумовлена необхідністю стратегічної трансформації медичного менеджменту в умовах глобальної парадигми «Digital-in-Health», де цифрова компетентність персоналу стає ключовим KPI для забезпечення стійкості та якості надання медичних послуг. Стаття пропонує управлінські механізми адаптації міжнародного досвіду Health IT Governance до українських реалій розбудови ЕСОЗ, що є критично важливим для підвищення конкурентоспроможності закладів охорони здоров’я та ефективного управління людським капіталом у період воєнних викликів. Мета. Основною метою дослідження є наукове обґрунтування та розробка комплексних управлінських підходів до формування та підвищення цифрової компетентності лікарів як стратегічного ресурсу медичного закладу. У статті ставиться завдання проаналізувати сучасні міжнародні стандарти управління ІТ-інфраструктурою в медицині (Health IT Governance) та адаптувати цей досвід до українських реалій в умовах розбудови Електронної системи охорони здоров’я (ЕСОЗ). Особлива увага приділяється трансформації ролі керівника закладу охорони здоров’я від адміністратора до лідера цифрових змін, здатного ефективно управляти людським капіталом у високотехнологічному середовищі. Методи дослідження. У процесі підготовки статті використано комплекс загальнонаукових та спеціальних методів дослідження. Метод системного аналізу дозволив розглянути цифрову трансформацію медицини як цілісну екосистему, де технологічні, правові та економічні аспекти перебувають у постійній взаємозалежності. Порівняльно-правовий метод застосовано для вивчення регламентів GDPR та їх впливу на вітчизняні протоколи обробки персональних даних. За допомогою методу синтезу та узагальнення проаналізовано досвід країн ЄС (Естонії, Німеччини, Великої Британії) та визначено найбільш ефективні моделі навчання персоналу. Бібліографічний та контент-аналіз наукових публікацій (зокрема з баз ScienceDirect, JMIR, IJMRHS) та завантажених нормативних актів дозволив сформувати теоретичне підґрунтя для розробки управлінської матриці компетенцій. Результати. Встановлено, що цифрова компетентність лікаря в контексті сучасного менеджменту є ключовим показником ефективності (KPI) медичного закладу, оскільки вона прямо впливає на якість клінічних рішень та економічну стабільність організації. Доведено, що успішна реалізація парадигми «Digital-in-Health» потребує переходу до моделі управління на основі даних (data-driven governance). У ході дослідження виокремлено три рівні управлінського впливу: операційний (забезпечення точності введення ЕМЗ), тактичний (розвиток телемедичних сервісів) та стратегічний (управління Big Data та впровадження штучного інтелекту). Здійснено порівняльний аналіз провідних медичних інформаційних систем (МІС) в Україні (Helsi, Health24, Doctor Eleks, Medics), що дозволило сформувати критерії вибору системи керівником залежно від стратегічних цілей закладу — від масового обслуговування до глибокої наукової аналітики. Обґрунтовано, що впровадження телемедичних платформ дозволяє менеджменту скоротити операційні витрати та оптимізувати маршрути пацієнтів, що є критично важливим в умовах обмежених ресурсів та воєнного стану. Окремо підкреслено роль освітнього менеджменту (на прикладі досвіду КМУ та ТНМУ), який має забезпечувати формування цифрового профілю лікаря ще на етапі додипломної підготовки. Висновки. Результати дослідження підтверджують, що підвищення цифрової компетентності персоналу є мультидисциплінарним управлінським завданням, яке виходить далеко за межі технічного навчання. Ефективний менеджмент цифрової трансформації повинен базуватися на інтеграції міжнародних стандартів безпеки даних, створенні систем безперервного професійного розвитку та впровадженні інноваційних інструментів фінансового моніторингу через МІС. Сформовано висновок, що в українських реаліях пріоритетом для менеджменту ЗОЗ є перехід від фрагментарної цифровізації до побудови цілісної «цифрової культури» організації. Це передбачає не лише технічне оснащення, а й трансформацію організаційної поведінки, де кожен співробітник усвідомлює відповідальність за безпеку та якість даних у єдиному інформаційному просторі охорони здоров’я. Практична цінність роботи полягає у розробленій матриці компетенцій, яка може бути використана керівниками ЗОЗ для розробки стратегій розвитку персоналу та оцінки ефективності цифровізації закладу.